LIVET MED LARKINS
- Jeg har mistet noen gram til. - Fint.
Det er vakkert her, ikke sant?
Syns du ikke det er vakkert?
Det er mer støyende enn jeg trodde.
Bjeffende hunder, rautende kuer, brekende sauer.
Og de forbaskede fuglene som vekker meg ved daggry.
- Hei, Ingrid. - Ønsker De frokost?
Bare frisk appelsinjuice.
- La oss ha et middagsselskap. - Folk fra London?
Nei, folk herfra. For å bli kjent. Kanskje han koselige Mr. Larkin.
Han forsikret oss at det ikke var vanskelig å skaffe tjenere.
- Vi har Ingrid. - Hun er østerriksk.
Bitte.
- Ikke for tidlig til et glass øl? - Aldri for tidlig.
- Det henger 6-7 fasaner på låven. - Vi tar dem til middag lørdag.
- Fløy de over fra Bluff Court? - Ja, de har fornyet bestanden.
Hvordan er disse Jerebohms? Hvordan er hun?
Hun er ålreit. Tøyser mye og snakker jålete.
- Oppglødd type. - Å!
Nei, ikke i den flørtete betydningen, -
- men liksom henført av landlivets idyll.
"Det renner fløte ut av springen" og "egg vokser på trær"?
- Hvor er Charley og Mariette? - I kirken.
- Hva i huleste skal de i kirken? - Presten foreslo det.
De skal jo vies i kirken. Og folk går jo i kirken søndag.
Ikke jeg-
Kirken min ligger der ute. Hvis han har skapt alt det der, -
- er det der du må takke ham, ikke inni en mørk gammel bygning.
Vakkert, ikke sant?
Nå vil jeg lyse til ekteskap for Cedric Charlton fra Maidstone -
- og Mariette Larkin fra dette sognet.
- Takk for at dere kom. - Vi ses på den store dagen.
Brylluper er så visst Guds verk.
General... I vigør, som alltid.
Oppløftende preken.
- Dere skal jo gifte dere. - Å, jaså? Fine greier.
Du er vel heldig! Han ser ut som en fyrig hingst.
Så, så.
Angela?
Å, hallo, dere.
Tilgi meg. Kraftig lunsj. Må ha duppet av.
Hyggelig å se dere. Slå dere ned.
Forsiktig med den stolen...
- Litt skinke fra mams. - Ufattelig snilt.
Du godeste! Jeg skulle gjerne by dere på en drink, -
- men jeg har glemt å fornye beholdningen. Pinlig.
General... Vi vil gjerne be deg om en tjeneste.
- Hvis det står i min makt. - Det gjør det.
Vi vil at du skal være forlover i bryllupet vårt.
Det skal være meg en ære. En stor ære!
Men... en yngre mann?
- Ikke tale om. - Mor og far sier det samme.
- Hva heter du, da? - Montgomery.
- Etter generalen. - Jaså. Er mor hjemme?
- Hun ligger. - Gravid. Hun skal ha barn.
- Hva med far, da? - Han ligger også.
De ligger ofte sammen.
Jeg skjønner.
Vær snille og gi dem dette når de... våkner.
Mange takk.
- Kan du ikke bli? - Nei. Vi skal i middag.
- Til uken, da? - Vi får se.
Takk, sir.
- Misfornøyd med driksen? - Ja, lusent trepenny-stykke.
Den gnier'n ga meg det samme.
Kan du ikke gjøre noe?
- Den fordømte greia bare slokner. - Det er ikke sånn på film.
Dette er ikke film. Det er landlivets strenge realiteter.
- Det holder ikke hva det lover! - Jo, jeg så et pinnsvin i dag.
Håper det er varmt inne. Jeg har gåsehud på ryggen allerede.
Ikke ta av deg minken. De fyrer med fuktig bjørk.
- God aften. Stig på. - Hun er ikke fra disse kanter.
Så pen De er på håret. Hvor får De stelt det?
Jeg drar til London.
For en himmelsk sommer. Har De vært bortreist?
Nei, jeg har vært opptatt med å pelle jordbær.
Jaså?
Beklager.
Jeg har beundret minkstolaen din. Den er helt skjønn.
Jeg kjøpte den for pengene jeg tjente på jordbærplukking i fjor.
Jaså?
Jeg sa jeg skulle ta deg en dag. Min sjanse er kommet allerede.
Koselig overraskelse. Altfor lite gøy på landet, og så kommer du!
- Kjenner du Mr. Larkin? - Ja, vi snakker om å ha det gøy.
Fint. Vi liker at gjestene hygger seg. Jeg ser at De har noe i glasset.
- Enn du, Corinne? - Nei takk.
Ingenting skal få sløve min appetitt.
- Frisk bjørk. Dårlig brennved. - Men badstu kan bli hete greier.
Vi har ennå litt å lære. Men min mann angrer ikke på at vi flyttet.
Middagen er servert.
Alt er klart. Gå bare inn.
Jeg håper at alle er sultne.
Håper dere liker rekecocktail. Unnskyld at jeg ikke spiser med.
Visse ting er bannlyst for meg. Reker er en av dem.
Blir De oppblåst? Løk virker sånn på meg.
Nei, jeg mente dietten. Jeg må stadig passe på.
Mams begynte med diett en gang. Men da hun hadde lest gjennom -
- lista med regler og forbud, var hun moden for en drabelig frokost!
Vi hadde tenkt å servere ørretpaté.
Men dersom det fantes ørret i vannet, er de forsvunnet.
De driver og klekker. Nede i bunnvannet, antar jeg.
Jeg trodde gytetiden var mye tidligere.
Det skal være så.
Håper den hvite faller i smak. En venn av meg driver gresk vinimport i City.
Skål. Bånnski.
Nektar.
I morgen leverer jeg båten som fulgte med eiendommen.
Fint. Min kone trenger den til mosjon.
God reke.
Min mann drev kapproing i Oxford.
Så visst.
Kan jeg få en dråpe til av denne greske hva-den-nå-heter.
Skjenk et glass til, Ingrid. Fint at De liker den.
Ingrid? Fine greier... Kommer du fra Hellas?
- Jeg kommer fra Tyrol. - Jaha. Veldig fin plass.
Jeg liker kjolen din.
- Skal du jakte i år? - Kanskje, om jeg får tid.
Prøv, da. Vi kan ta en jaktskål sammen.
Jeg liker drinken, men rideturen gjør meg kilen og ør innvendig.
Meg også.
- Har De sett noen fasaner nylig? - Nesten ingen.
- Vi satte ut ny bestand, som De sa. - Skjønner ikke hvor de blir av.
- Opplagt at noen tar dem. - Krypskyttere?
Fordømte krypskyttere!
- Masse fasaner i fryser'n vår. - Fjorårets, selvsagt.
Fint. Oksesteken.
Oksestek!
Den har krympet.
At vi kom oss hjem uten å segne om av sult, fatter jeg ikke.
Middagsselskap, liksom!
Skulle hatt blodpudding til dette.
Er du varmere nå?
Jeg begynner å få sirkulasjon i beina igjen.
Du burde ikke fryse, etter de hete blikkene Corinne Perigo sendte deg.
Stoler ikke på den typen.
Den typen kvinnfolk har du enten på halsen eller nedi den.
Går meg på nervene. Spør meg ikke hvorfor.
Ligger såpa borte hos deg?
Et eller annet sted.
Nei, Sid, du drar meg under.
- Må bare finne såpa. - Nei, Sid!
- Hei, mitt fyrverkeri! Står til? - Alltid fint når jeg ser deg.
- Jeg har med Arthur. - Fine greier.
- Hvem er Arthur? - Generalen, vel.
Å, generalen? Litt uvant at han har et virkelig navn.
Saken er den, kjære venn...
Han er ikke riktig seg selv.
- Hei, Monty. Du står på? - Ja.
Problemet er at generalen spiser ikke nok.
Nei, det er fordi han skal være forlover.
Påfyll, general.
- Du sa jeg kunne ta en skive til. - Ja, en skikkelig en!
En maur kunne stukket av med det knøttet du tok for deg der.
- Du er altfor snill. - Tull. Synd å la det gå til spille.
Jeg må skifte. Jeg og Mariette skal til London for å prøve klær.
General! Jeg ser du har forsynt deg. Helt riktig!
- Det ryktes at du vil trekke deg. - Jeg duger ikke som forlover.
- Se på meg. Et fugleskremsel. - Tøys!
- Du i finstasen... - Jeg har ingen finstas lenger.
Har ikke råd. Beskjeden pensjon.
Har Mr. Larkin glemt å fortelle deg...?
Gammel skikk her i Kent. Det er brudens far som skal -
- utstyre alle sammen... bruden, brudepikene, tilmed forloveren.
Hør nå her! Du kan lure de fleste, men den skrøna svelger jeg ikke!
Det blir jo bare et lån, Arthur.
Nei. Jeg har aldri tatt imot penger fra en kvinne.
Men bare for å leie en smoking...
Dæven. Nå satte du meg på en idé.
Hils Perce!
- Takk og pris. En nabo. - Hva er det?
Aner ikke. Den bare stoppet.
Får kikke på den, da.
- Hva leter du etter? - Stolthet, kan man vel si.
Der er den.
Jeg undres...
Kan jeg bruke den i bryllupet? Hva tror du?
Jeg tror jeg stikker ut og kjøper champagne.
Fryktelig snilt av deg å hjelpe meg.
Prøv nå.
Du er et geni.
Fordelerlokket var av.
Jeg har ikke peiling på biler. Det må ha løsnet.
- La meg belønne deg med en drink. - Nei takk. En annen gang.
Passer fint nå.
Vi kan være alene. Min mann er i London. Det er jo din kone også.
Har mye å gjøre.
Vær ikke lumpen nå. Man sier at du er litt av en kvinnebedårer.
Det gjenstår å bevise det... med meg.
- Vet du hva du trenger? - Få høre.
Skikkelig juling.
Jeg har en ridepisk hjemme.
- For din helbred! - Din også, min engel.
Burde ikke. Lever farlig.
Stygge gutten.
Jeg tok et par stive drinker hos Larkins... eller fire-fem.
Samme kan det være. Skål.
Hurra og skål. Bånnski. Eller hva du vil.
Hold pusten! Her er den vakreste brudemor jeg har sydd kjole til, -
- innbefattet kongelig brudemor, hvis navn jeg aldri røper!
- Tenk, nå ble Percy Larkin stum! - Mor, du er skjønn!
Ohoi, Mrs. Jerebohm!
Fe'menalt vær, ikke sant?
- Så snilt å levere den tilbake. - Det minste jeg kunne gjøre.
Be mannen Deres ta Dem med ut i båten før det blir mørkt.
Han er i London. Dessuten spørs det om han kan ro.
Synd. Fin liten pram.
- Ute av trening. Danset mye før. - Det går jo strykende.
Den melodien var den store slageren det året.
- Jeg danset med en pike i Simla. - Fortsett! Jeg elsker limericks!
Nei, det er ingen limerick, men et falmet minne.
Å, du godeste, som å danse med en drøm.
La meg ro Dem rundt gratis.
Nei, jeg skal plukke villblomster.
Det er massevis der borte, tett som bare det. Hopp om bord.
Å, jeg tror ikke det går. Corinne kommer til te kl. 4.
- Hva er klokken nå? - Knapt 3. Massevis av tid.
Den lekker vel ikke? Jeg kan ikke svømme. Jeg har vannskrekk.
- Det er vel trygt? - Klart det er.
Jammen slingrer den.
- Skal jeg gå bak? - Ja, sett Dem der.
Et liv på bøljan blå...
De passer vel tiden? Corinne må ikke vente.
Ikke Corinne, nei.
Tilgi meg. Gikk det bra?
Søte deg...
Himmelsk. Fingertuppene...
Hardere.
Den andre skulderen.
- Hvordan er det? - Himmelsk.
Stygge mannen. Du fant mitt ømme punkt!
Pussig...
Jeg føler meg så rar.
Stakkars offisersgutten.
Se på dem!
- Si hva de heter! Hva heter den? - Geiterams.
- Og den? - Hundekjeks.
- Du kjenner alle! - Ja, de fleste.
Her er en av favorittene mine.
- Revebjelle. - Så vakker!
Det fins ikke noe så fe'menalt som markblomster.
Se på denne. Gjøgler.
Herregud, den er nesten halv 5. Corinne blir rasende!
Bli sittende nå...
Til jeg har fortøyd båten.
- Slipp henne, ditt svin! - Corinne, takk og pris at du kom!
Jeg er vitne. Jeg så at du grep tak i henne.
Ja, for hennes egen skyld! Hun kunne ha glidd...
Påstår du! Det var ikke slik det foregikk? Jeg hørte at du skrek.
- Jeg var redd. - Sånt utnytter menn som ham.
- Han skal ikke slippe ustraffet. - Vent nå litt...
Anmeld ham. Det er en politisak.
Du er skjør i nøtta.
"Fritt tjener vi hverandre fordi fritt vi elsker."
Miltons "Tapte paradis". Jeg kan godt gå med på en omskrivning.
Ellers blir det nok litt umoderne.
Noe for Dem, pastor. Skikkelig religiøst navn. "Biskopsgamasje."
Bedre kjent som "Milde Moses". Gin, plommebrandy, grenadine.
- Med kremrand. - Så deilig.
Skål, folkens.
Og bryllupet?
Salmene er klare. Nå gjenstår bare tekstens utforming.
- Vi vil la meg slippe å si "lystre". - Bra! Det smaker av kyskhetsbelte.
Like uråd å få mams til å lystre meg som å få kyskhetsbelte på henne.
Jeg mener å forstå at De og "fru" Larkin fremdeles er ugift.
Vi vurderte å ha dobbeltbryllup. Mams skal jo ha en unge til.
Men Charley frarådet det. I tilfelle jeg må betale skatt.
Man kan pålegges en "skatt" i himmelen også, Mr. Larkin.
Det er jo Albert.
Dere får vente her.
- Kom inn, Albert. - Skal du hente eggene dine?
- Ta en drink. - Nei takk, Sid.
Jeg er her i embets medfør.
Jeg må gi deg dette personlig. Stevning. For utuktig overgrep.
- Utuktig overgrep?! - Vil De at jeg skal gå?
Nei, alt i orden. De er jo prest. De har sikkert sett dette før.
"Herved siktes De for" -
- "på nevnte dato og i nærheten av Bluff Court-dammen" -
- "å ha forulempet Phyllis Jerebohm fra Bluff Court."
- Latterlig! - For ei dum gås!
"De stevnes til å møte for herredsretten."
Beklager, Sid. Jeg hadde slengt den i ei grøft, hadde jeg kunnet.
Skaff deg en god advokat.
Advokat, nei? Jeg vil forsvare meg selv!
- Er det klokt? - Du kan hjelpe meg, Charley.
Vi har sett utallige rettssaker i tv. Når skal jeg møte?
Herregud... 7. juli.
Bryllupsdagen! Tenk om du blir dømt skyldig og sendt i fengsel!
Gå glipp av bryllupet til dattera mi? De kan bare prøve!
- Når begynner det? - Klokka ti.
To timer før bryllupet.
Charley, vi to bygger opp et solid forsvar.
- Hvem fører saken? - Hvem som er dommer?
Sir George Bluff-Gore.
Er det på sin plass med en bønn?
Vil Sidney Charles Larkin ta plass.
"Jeg vil hermed påstå at De lyver."
Gjør en pause for å bringe vitnet ut av likevekt.
Og husk på å kalle sir George "hr. dommer".
Er han like håpløs dommer her som i cricket, ender det i galgen.
Larkin skal vel forsvare seg selv, etter antrekket å dømme.
- Er De Sidney Charles Larkin? - Ja, det stemmer.
De er herved tiltalt for -
- den 23. august 1958 ved Bluff Court -
- å ha begått et utuktig overgrep mot Phyllis Monica Jerebohm.
Vil De ha jury eller summarisk behandling her?
Vi gjør det her og nå. Jeg skal rekke et bryllup.
- Det forklarer antrekket, da? - Ja, sir.
- Ingen lov mot å kle seg sånn? - Nei, selvsagt ikke.
Jeg kjenner denne herren. Har aktor noen innsigelser?
Ingen, sir.
- Er De skyldig eller ikke skyldig? - Skyldig, liksom!
Ikke skyldig! Hva tror De ellers?
Vi er ikke interessert i hva folk tror. Svar bare når De blir spurt.
Jeg gjør oppmerksom på at jeg nettopp har svart.
- Har De noen til å forsvare Dem? - Familie. Venner. Flere i anmarsj.
- Nei, har De en advokat? - Å, unnskyld. Jeg skjønner.
Nei. Jeg vil føre saken for meg selv, hr. dommer.
Her i tiltaleboksen opptrer jeg som meg selv.
Ellers stiller jeg på vegne av meg selv, om De skjønner.
Nå vel. De har rett til å føre Deres sak fra salen.
- De kan gå ned. - Mange takk, hr. dommer.
- Owen Barlow. Aktor. - Vær så god.
Omstendighetene...
- Må jeg be... - Nei, bare fortsett.
Sakens omstendigheter...
- Gjør jeg det brukbart? - Så langt går det bra.
Sakens omstendigheter hersker det ingen tvil om.
Et spørsmål. Det som skjedde den ettermiddagen...
Fantastisk.
Ja, men jeg våknet på sengen. Du var ikke der.
- En pike skal jo hjem. - Ja, men før du dro hjem?
- Du sov, elskede. - Pokker. Du, da?
Jeg tok den konjakken du lovet meg. Jeg trengte den.
Gud hjelpe! Virket det så sterkt på deg?
Helt overveldende.
Er det galskap å gjenta det?
- Hva synes du? - Gud hjelpe!
De har sagt at De var redd.
- Var De faktisk mer enn redd? - Ja.
Reagerte De slik en anstendig kvinne ville gjøre -
- alene mot en uønsket og brysom inntrenger, -
- ja, en regelrett angriper?
- Sånt noe sier du ikke om ham! - Stille!
Han ville ikke gå løs på en flue, langt mindre ei utstoppa gås!
Flere slike utbrudd vil føre til utvisning.
Vitnet har gjennomgått nok. Ingen flere spørsmål.
- Spørsmål til vitnet, Mr. Larkin? - Ja, det skulle jeg dæger'n mene!
Mrs. Jerebohm, svar nå på dette enkle spørsmålet:
- Kan De svømme? - Nei.
- Har De vannskrekk? - Ikke skrekk akkurat.
Ikke det? Tenk tilbake på den aktuelle ettermiddagen.
Var ikke det første De sa da De ble med på båttur, noe sånt som:
"Jeg kan ikke svømme. Jeg har vannskrekk."
De sa at dammen var 5-6 meter dyp enkelte steder.
Det satte støkk i Dem, hva?
Minnes De, da båten nærmet seg brygga, -
- der vannet også er dypest, -
- at De ble advart mot å røre Dem før båten var fortøyd?
- Kanskje. Jeg hadde det travelt. - Med å dra til bunns?
Der hadde De havnet om jeg ikke hadde grepet Dem.
- Jeg kunne ta vare på meg selv. - Ikke faderullan!
Sjargonguttrykk. Det stammer visstnok fra en radiokomiker.
Jaså. Ikke på riksprogrammet.
Bare to spørsmål til, dommer.
Mrs. Jerebohm. Hva gjorde De etter det...
...etter det påståtte angrepet?
- Jeg skrek. - Hvorfor slo De ikke tilbake de...
...de påståtte tilnærmelser?
Fordi De holdt begge hendene mine!
Har jeg tre hender? To som holdt Dem og én som trakasserte Dem?
- Bravo! - Stille!
Ikke noe tegn til dem? Vi må være der om 40 minutter.
- Jentene burde vente ved kirken. - Du kan kjøre Rollsen.
- Vil du få meg dømt også? - Legg en pute under deg.
At du ikke lånte hovmesterens snippkjole! Føler meg overpyntet.
Nå har jeg fri. Jeg går i puss året rundt.
Forresten ser du flott ut. Som en grevinne!
- Så, dere skulle drikke te? - Ja, jeg kom kjørende forbi dammen.
- Og hva så De? - Jeg så dem på den andre siden.
Mrs. Jerebohm så ut til å løpe vekk fra Larkin... som om hun var redd.
- Så det var opplagt... - Ren gjetning, dommer.
Slutt å spille Spencer Tracy eller hvem det er.
Nei, den rolla har De. Han spiller alltid dommere.
Hva prøver De å si?
Vitnet blir bedt om å gjette. Men det er ikke sånn som hun tror.
- Der fikk du mellom øya, madam! - Stille!
- Vel, stryk det. - Takk, dommer.
- Var det korrekt språkbruk? - Amerikansk, men forståelig.
- Mr. Barlow. - Takk, dommer.
Tydet Mrs. Jerebohms reaksjon på at hun var i den ytterste nød?
- Ja. Hun var hysterisk. - Ett spørsmål til.
Kom tiltalte overhodet med noen unnskyldning for sin handlemåte?
- Nei. - Ingen som helst?
Ingen som helst. Han bare lo.
"Han bare lo"?
Mrs. Perigo...
- De er jo en ivrig jeger? - Jeg liker jakt.
Ja, mer enn de fleste! River ned gjerder, rir over folks eiendom, -
- tar revestakkaren og river den i filler!
- Protest! Det vedkommer ikke saken. - Engelsk eller amerikansk protest?
Protesten tas til følge. Hold Dem til saken, Larkin!
Ja vel, dommer.
Hvor langt vekk var De da De så...
- Jeg har sett henne før. - Mrs. Perigo?
Perigo? Nei da.
De har fortalt min ærede kollega -
- at De så meg prøve å kysse og klemme Mrs. Jerebohm?
Ja.
Var det før det påståtte overfallet?
- Vanskelig å svare? - Nei, De la an på henne i båten.
Mens jeg rodde? Hvordan? Med beina?
Først vil jeg be om en pause.
Husk at De ikke er på tv.
- Jeg ber om pause i fem minutter. - Av hvilken grunn?
Nye avgjørende bevis.
Et lite ord, takk.
Det er straffbart å hindre at rettferdigheten skjer fyllest.
Ikke vær dum. Sett at du ber meg vitne igjen -
- og jeg sier at det hele var en stor misforståelse?
Sett at du sier at potetgull var stjerner?
Jeg tror ikke at Pinkie Jerebohm vil ha deg i fengsel.
Det vil ikke jeg heller.
Lyst til å sitte inne selv, kanskje?
- Er du Percival Jethro Larkin? - Hvem ellers? Ja, sir.
Du bor for tiden på Marble Arch Hotel i London?
- Marble Arch? - Jeg er kelner der, sir.
Nå vel. Fortsett.
Mange takk, dommer.
Jaha, Perce... Mr. Larkin.
Kast et blikk rundt i salen. Ta deg god tid. Se godt og lenge.
- Ser du en ved navn Mrs. Perigo? - Nei.
Helt sikker? Se på damen i rød kjole.
- Kjenner du henne som Mrs. Perigo? - Neimen om jeg gjør!
- Men du kjenner henne? - Ja.
- La oss da få stadfestet... - Hva skal dette bevise?
- Sannheten. - På tide vi hørte den!
Stille!
- Fortell oss når du sist så henne? - For noen uker siden.
- Hvor? - Marble Arch Hotel. Rom 207.
- Og hvor var hun? - I seng. Jeg skulle inn med te.
- Var hun alene? - Nei, sammen med en herremann.
Stille!
Takk, general. Så, hun heter ikke Mrs. Perigo?
Hun var innregistrert som Mrs. Fanshawe.
Så, denne damen som under ed sier at hun heter Mrs. Perigo, -
- skrev seg inn på hotellet som Mrs. Fanshawe?
Det beviser at hun enten her i retten eller på hotellet har løyet?
Ja! Noe så inn i svarteste også!
Har jeg gått glipp av noe?
- Jeg er klar, paps. - Gud, så vakker du er!
Du vant, paps!
Dette er den dagen da alt er fe'menalt.
Jeg ser ikke noe.
Hvor er ungene?
Still opp nå.
Gæren side, paps.